Казал е, че няма да излезе от там и са го погребали в бункера.
Не трябва да говорите така за горкия човечец.
Стига! - Трябва да ми помогнеш за сбирката.
Разбира се, че ще ти помогна. - Ще има ли някакви изненади?
Миналото лято бяхме там и беше невероятно.
По истински слух. - Хората тук са много мнителни.
1963-та е съвсем близко!
Пригответе се!
Всичко започна през 1962-ра, точно на Нова година
в родния ми град Пасадена, Калифорния.
Тогава този мъж и тази жена преспаха заедно.
Той беше на 21, а тя на 42. - 2, 1! Честита нова година!
След 6 месеца аферата свърши, - ВСИЧКО Е СЛУХ
когато младият мъж преспа с друга жена.
Не с коя да е, а с единствената дъщеря на любовницата си.
Нещата обаче станаха още по-заплетени.
3 дни по-късно дъщерята се омъжи за друг мъж.
Никой не знаеше за малката забежка на булката.
Никой, освен майка й.
Това можеше да е краят на историята, но уви.
На следващата пролет беше издадена една книга.
Авторът беше приятел на младия мъж.
Не на младоженеца. Говоря за другия млад мъж.
Този, който преспа с майката и дъщеря й.
Имената бяха променени, но това не спря Пасадена
да започне да прави това, което прави най-добре.
Да клюкарства. - Това е бил Едуард,
най-добрият приятел на Сам. - Чух, че Мери Бет е замесена.
Преспала е с младия градинар. - Но Мери Бет няма дъщеря!
Не, но синът й е хомосексуалист.
Всички основни заподозрени обаче все някакси не се вписваха в историята.
Познайте кой се появи полу гол в бара миналия уикенд.
Все пак, това беше просто една книга.
Това можеше да е краят на историята,
но после, през 1967,
се появи един филм.
За бога, г-жо Робинсън!
Доведохте ме в къщата си, наляхте ми питие,
пуснахте музика и ми казахте, че мъжът ви няма да се прибера днес.
И? - Опитвате се да ме прелъстите.
Така ли е?
Не. Дори не ми беше минало през ума.
Ето така една от най-дълбоките и най-мистериозни тайни
на едно семейство от Пасадена стана обществено достояние.
От тогава хората в града се питат кой е истинският Бенджамин Брадек
и коя е истинската г-жа Робинсън.
Всичко това се е случило преди 30 години.
Питате се какво общо има всичко това с мен?
За да си отговорите на този въпрос трябва да знаете коя съм.
През зимата на 1997 и аз самата се опитвах да разбера.
В интерес на истината, се боря цял живот с живота си.
Сара.
Добре ли си? - Да. Добре съм.
Не изглеждаш добре. - Добре съм.
Наистина. - Добре.
Боже!
Какво беше това? - Турбуленция.
Не беше турболенция. Беше механично. - Беше абсолютна турболенция.
Виж, ти не си пилот.
Няма как да знаеш.
От кога те е страх да летиш?
Не ме е страх да летя. Обичам да летя.
Просто мразя катастрофите. - Скъпа,
къде ти е годежният пръстен?
В чантата ми.
Какво прави там?
Нали знаеш, че когато човек лети със самолет ръцете му се подуват?
За първи път чувам такова нещо. - Така ли?
Вярно е. Кокалчетата се подуват и стават...
дебели. - Оправят ли се когато човек кацне?
Да. Оправят се, но не бях свършила. - Добре.
Също така си мислех, че този уикенд Ани се омъжва.
Не искам да анонсираме годежа си. Не искам да я крада момента.
Защо това продължава?! - Защото сме в самолет.
Трябва да се успокоиш.
Искаш ли секс в тоалетната? - По скоро си мислех
за чаша горещ чай. - Стига. Говоря сериозно.
Скъпа, много хора ходят по нужда, а и стюардесите са строги...
Стига! Ще бъде чудесно. Изчакай малко,
после ела и почукай 3 пъти.
Ще бъде страхотно. - Сара...
Казах ти да почукаш 3 пъти! - Искаш ли пак да изляза и да вляза?
Не.
Натискаш ми ръката. - Извинявай.
Нека мина тук. Момент...
Кракът ми!
Какво има? - Обувката ми се изхлузи.
Готова ли си? Добре. Да опитаме отново.
Така не ми е удобно. - Защо не се обърнеш?
Опитай. - Добре. Не...
Така по-добре ли е? Внимателно!
Хайде...
Не ти се прави. - Какви ги говориш?
Прави ми се. - Въобще не ти се прави.
Хайде...
Боже! Не мърдай!
Намокрих се. Да не го обсъждаме.
Съжалявам? Боже!
Не е толкова зле. Просто малко се намокрих.
Дори не съм срещала онзи мъж! - Кой мъж?
Годеникът на Ани! Що за човек съм?!
Що за голяма сестра съм?!
Никога не сме имали майка. С кого ще си избере роклята?!
Кой ще й каже дали роклята е модна или старомодна или грозна?!
Не мисля, че Ани очаква да заемеш мястото на майка ви.
Не знам. - Не ми е приятно да ти го кажа,
но винаги се държиш така като пътуваш към семейството си.
Така е.
Не съм близка с тях.
Не съм близка с никого. - Близка си с мен.
Добре ли си? Ако не си ще кажа на пилота да се върне обратно.
Вече...
приключихме ли? - Да.
Имам план. - Добре.
Ти ще излезеш, аз ще остана тук, ще се подсуша
после ще изляза дискретно и ще се престоря,
че търся салфетки.
Добре.
Обърна ли се? - Да.
Как сте?
Добре съм. - Аз просто...
Точно излизах. - Добре.
Разказах ли ти за тунелите? - Тунелите?
Близо до стадиона на "Доджърс" има едни тунели
и когато бяхме малки си задържахме дъха докато минавахме през тях.
Баща ми все още мисли, че това е било много забавно
и без съмнения ще се опита да те включи в това.
Не трябва да го правиш. Не и за мен.
Не искам, защото баща ми е като стара бабичка.
Може да припадне ако спре да диша. - Ясно.
Тенисът е безопасна тема.
Говорете си за вино, разказвайте си пъти анекдоти.
И вицове за Европа! Много добра тема.
Не споменавай за оръжия или за смъртното наказание.
И каквото и да правиш не повдигай темата за Виетнам.
Защо? - Всъщност, той
обича да говори за гражданската война.
Успокой се. Всичко ще бъде наред. - Знам.
Казвам ти го в случай, че блокираш. - Няма. Аз съм адвокат.
Изкарвам си хляба с приказки. - Знам. Ти си много добър адвокат.
И все пак, ако блокираш, кажи нещо за президента.
Много ти благодаря. - Ето ги!
Здравей, татко! - Здравей, скъпа!
Как си? - Добре.
Татко, това е Джеф.
Това ли е мъжът, когато криеше от мен? Приятно ми е!
На мен също. - Какви са намеренията ти към нея?
Ще я заведа на разходка, ако все още има паркове в Ел Ей.
Не ме подкачай на тази тема.
Наричат се професионалисти, а дори не са във великата тройка.
"Сейнт Луис Рамс"?! - Дори не мога да го произнеса.
Татко, остави отбора на мира.
Ето ги и тях!
Тунелите! Знаеш за тях, нали?
Татко, може ли да не... - На 3! Едно, две...
Добре. Вече можете да спрете.
Стига! Да не сте 5 годишни хлапета?!
Джеф, за първи път ли идваш в Пасадена?
Да, сър. - "Никой не идва от Лос Анджелис.
Всички идват към Лос Анджелис. " Но ако си от Лос Анджелис,
то най-вероятно си от Пасадена. Всички мислим така.
Да не споменавам жена ми и разбира се, Сара.
Сара за първи път кара колело ето тук.
На тази алея Боби Милър ми каза, че съм грозна.
Джеф, ходиш ли за риба?
Не, никога не съм имал шанс да отида.
Рибата мирише на задника. Мисля, че съм права.
Тази година ще ходя за риба в река "Биг Саут".
Звучи страхотно. - Искаш ли да дойдеш с мен?
Всъщност, и двамата? - Ето стълбът, в който се блъснах.
Блъснала си се в стълб? - Да.
Бях на 12, до колкото си спомням.
Беше убедена, че е осиновена.
Мислеше, че е незаконна дъщеря на Джеф Харис.
Ето те и теб! - Здравей!
Здрасти!
Ани, това е приятелят ми Джеф.
Здравей. Сладък си. - Благодаря.
Готин е. Боже! Утре се омъжвам!
Не мога да повярвам! Скъпи! - Скъпа, работниците питат
къде да сложат столовете. - Татко?
Аз ще се погрижа. Не ме убивай преди да съм ти платил.
Скот, това е сестра ми Сара. - Здравей, Скот.
Това е приятелят й Джеф. - Здравей.
Приятно ми е да се запознаем. - Каква хартия искате за розите?
Червена или бяла? - Скот, ти избери.
Розова. - Нека бъде бяла.
Вие кога ще се ожените?
Все още не сме говорили за това.
Страхотна двойка сте! Нали така?
Страхотна двойка. - Трябват ми двама силни мъже.
Разбира се. - Ани, боже!
Как се чувстваш? - Страхотно!
Страх ли те е? - Да ме е страх?! От какво?
Няма от какво да ме е страх. Омъжвам се.
Някои хора се плашат от това. - Виж се само!
Панделката да е отгоре
или отзад? - Ами...
Отгоре. Определено.
Не! Отзад!
Не знам как се справяш с всичко. - Забавно е. Имам страхотна идея.
Игра на смесени двойки.
Не си нося ракетата, а Джеф не... - Хайде да играем!
Ще дойдем след малко.
Побързайте! - Добре.
Сестра ми ни предизвика.
Какво беше това преди малко? - Кое?
Каза, че никога не сме говорили за брак.
Нали се съгласихме да им кажем след сватбата?
Да. Да го обявим. Прозвуча все едно съм ти несериозен приятел.
Знам. Съжалявам. Не слушай нищо, което казвам през този уикенд.
Не ми обръщай внимание. Побърквам се около роднините си.
Сара, студени ли са ти краката? Кажи ми, ако имаш съмнения.
Не. Краката ми не са студени.
Топли са си.
И само толкова? - Горещи са.
Имам огнени крака. - Така е.
Ти и откачената ти сестричка.
Това е моята стая. Твоята е в края на коридора.
Шегуваш ли се? - Това е традиция за Пасадена.
В Пасадена не се прави секс, така ли?
Журналистка? Майка ти много щеше да се гордее с теб.
Всъщност, пиша сватбените съобщения
и некролози.
Колко нестандартно!
Има една стара поговорка.
"Никой не идва от Лос Анджелис.
Хората идват в Лос Анджелис.
Ако си от Ел Ей, сигурно си от... - Пасадена?
Чувал ли си я? - Здравей!
Страхотна си! Сара, това е Мики.
Тя е една от шаферките ми. - Толкова съм развълнувана!
Ти не си ли? Развълнувана съм! Идва ми да крещя!
Давай смело.
Стига толкова.
Казвам ви, въпреки че съм от Харлем
не мога да откъсна очи от този разкош.
Водка с лед, моля.
Извинете, но домакините казаха гостите да не пушат в къщата.
Да ти го начукам!
Бабо!
Казала съм ти да не ме наричаш така на публично място.
Радвам се да те видя.
Изглеждаш превъзходно, хлапе.
На твърд алкохол си, а? - Да.
Нали разбираш? Щом съм в Пасадена...
Добре казано. - Водка с лед и за мен, моля.
Донеси ми и пепелник. - Да, г-жо.
Как е журналистическата ти кариера?
Ами... - Всеки ден си купувам вестник
единствено за да прочета некролозите ти.
Радвам се, че все още не съм в тази рубрика.
Чудесно е да знам, че все още имам лоялни читатели.
Ами адвокатчето? Вървят ли нещата?
Всичко е наред. Добре сме.
Поне така си мисля.
Всичко е наред, а? - Да! Наред е.
Добре сме. Просто... - Здравейте, всички!
Вечерята е готова.
Ще ми разкажеш всичко след вечеря.
Тогава ще сме пияни и ще очаквам мръсотии.
Миналата седмица той ми предложи. Казах, "да".
От тогава сексът не върви.
Отвън. Веднага.
Всъщност и преди съм бил в Пасадена. Тук карах казармата.
Точно в поделението в края на квартала.
Боже! Не ме разбирай погрешно. Джеф е невероятен мъж.
Просто когато ми предложи
не чувствах това, което си мисля, че трябваше да чувствам.
Почувствах се... - Как?
Ужасена. - И заради това си казала "да"?
Не знам защо му казах "да"! Всъщност, знам.
Той е умен и забавен и...
Той е най-доброто гадже, което съм имала някога.
Звучи ужасно. Защо си толкова ужасена?
Заради самата мен.
И заради това!
Тук е Пасадена, хлапе. Винаги става така като се съберат много хора.
Така е от 100 години. - Знам,
но просто искам нещо различно. Искам приключение.
Как се почувства, когато дядо ти е предложил брак?
Повърнах, но сигурно защото бях бременна с майка си.
Била си бременна? Заради това ли се омъжи за него?
Виж хлапе, пред теб стои експерт по любовта.
Не може да се каже, че обичах дядо ти. Бог да има милост
над мръсната му душа.
Но между нас имаше нещо. Ето какво ще ти кажа,
ако обичаш този мъж трябва да се хванеш за тази любов.
Имам усещането, че като се оженим
и това е! Ще имаме куп деца
и... - Все едно си осъдена на смърт.
За майка ми е било така. - Не беше.
Майка ти не повърна след сватбения си танц.
Не знам. Просто...
Просто...
Искаш повече от живота си? - Да!
Нареди се на опашката, хлапе.
Сър, зли ли ви е? - Не.
Какво правите? - Ще вдигам тост.
Малко съм нервен. - Всичко ще е наред.
Искаше ми се майка им да е тук. Тя ме окуражаваше.
Какво би направила? - Би ме прегърнала.
Какво правиш, по дяволите?
Мисля, че е нормално да се чувстваш ужасно
в този момент. Майка ти беше същата.
Преди да се омъжи за баща ти беше просто...
Всъщност замина седмица преди сватбата.
Така ли?
Не трябва да пия водка без разредител.
Хайде. Запознай ме с щастливеца.
Умрях от студ тук. - Момент.
Мама е заминала? - Просто замина да помисли.
Къде е отишла? - Не си спомням.
Сигурно в Карбоу или Сейнт Луис. - При кого е отишла?
Нали не е имало друг мъж? - Не.
Просто замина. Заради баща ти никога не обсъждаме такива неща
на семейни вечери. Поуката е, че трябва да си сигурна.
Ако не искаш да се омъжваш за него, недей.
Ако искаш, омъжи се.
Бракът върви с развод. Човек не е живял пълноценно ако
не се е развел поне веднъж.
Благодаря, бабо. - Обичам да помагам.
Джеф, това е Катрин.
Майката на майка ми. - Здравей.
Не изглеждаш като адвокат. - И вие не изглеждате като баба.
Май все пак си адвокат, който говори глупости.
Къде са фанфарите?
Има определени моменти,
които човек запомня завинаги, независимо от годините си.
За мен тези момент са
25-ти юни 1963.
Тогава се ожених за Джослин.
И разбира се, раждането на двете ми дъщери.
След това идва моментът, когато...
Родителите ти явно не са си губили времето.
Какво? - Оженили са се на 25-ти юни 1963.
Родена си на 3-ти март 1964. Майка ти е била бременна преди сватбата.
Не го ли знаеше? Родена си точно 9 месеца
след като вашите са се оженили, което значи че си направена по-рано.
Зачената си по-рано.
Разбираш ли? - Това е моята Ани.
Усмивката й развеселява целия свят.
Не мисля така.
Говорим за 60-те години. - За средата на 60-те.
Не казвам, че има нещо гнило. Майка ти сигурно е разбрала
след като се е омъжила.
Трябва да ми кажеш. - Какво?
Мама била ли е с друг преди да се омъжи за татко? Трябва да ми кажеш.
Какво ти става?! Сега не е моментът за такива въпроси.
Мама имала ли е връзка с друг мъж? - От къде бих могла да знам?!
Ти знаеш всичко!
Искам да вдигна тост за щастливата двойка.
За Ани и Скот!
Животът е кратък, но бракът е дълъг.
Пийте до дъно и бракът ще мине по-бързо!
Здравей. - Ще нарушиш секс забраната.
Може ли да се мушна? - За теб винаги.
Какво правиш? - Преглеждах месечните вноски.
Материята въобще не ме възбуждаше,
но сега когато красиво младо момиче дойде в леглото ми...
Чудя се дали е истина. - Кое дали е истина?
Това дали мама е имала друга връзка. - Сара...
Ами ако е истина?
Ако е имала забежка и е забременяла, това обяснява всичко.
Ще обясни защо нямам нищо общо със семейството си,
защо мразя тениса,
защо не съм блондинка. Преувеличавам ли?
На път си да го направиш. - Боже! Побърквам се.
Скъпа, не се побъркваш.
Просто си внушаваш разни неща.
Много си сладка като си напрегната.
Боже! Ами ако баща ми знае? - Моля те...
Не мога да го попитам, защото ако не знаеш това ще го убие.
Спри, моля те.
Сигурна съм, че леля ми Мици знае.
Имаш леля, която се казва Мици? - Да. Най-добрата приятелка на мама.
Трябва да отида при нея. - Трябва, но ако нарушим забраната..
Трябва да се видя с леля Мици.
"Блъди Мери е момичето, което обичам! "
Пия за кучетата!
Лельо Мици, мама е изчезнала
седмица преди сватбата за да помисли.
Това не си го спомням.
Помниш ли дали тогава се е забъркала с някой мъж?
Все едно провеждаш полицейски разследване.
Не, полицай. По онова време майка ти си падаше по баща ти.
И по Бо Бъроуз.
Кой?
Бо Бъроуз. Той беше една година пред нас в университета.
С майка ти бяхме луди по него.
Искаш ли да ти покажа снимка?
Това сме аз и майка ти в родния ни град.
Тогава не можех да го кажа, заради гордостта си,
но тя беше добра актриса.
Жалко, че се отказа от таланта си.
Всички жени стават като майките си.
Това е трагедията.
Никой мъж не става като майка си. Това е.
А къде е Бо Бъроуз?
Момент.
Ето го. Погледни това лице!
Излизала ли е с него?
Излизаха много малко. Бо имаше много приятелки.
Ти и той? - Случи се след колежа.
Виждахме се много рядко. Поканих го на сватбата на майка ти,
но баба ти не му позволи да дойде. Каза, че присъствието му
щяло да значи лош късмет. Горкият Бо!
Ето го заедно в Чарли Уеб.
Бях забравила, че бяха приятели.
Питиетата ни имат нужда от лед. - Само твоето.
Аз не искам.
Чарли Уеб. Защо това име ми е толкова познато?
Той беше голяма знаменитост по онова време.
Написа онази книга, която вдигна много шум.
Казваше се...
Какво?
Катрин кога каза, че майка ти е...
Точно преди сватбата.
Каза ли ти, че тя замина за Мексико?
Била в Карбоу.
Чарлз Уеб.
Лельо Мици, която книга каза, че е написал?
Ало. - Здравей. Искам да ми помогнеш.
Къде си? Всички се приготвят за църквата.
Искам да отидеш до някоя видеотека и да ми вземеш "Висшистът".
Какво? - Онзи филм с Дъстин Хофмън.
Защо? Сара, какво става?
В момента не мога да ти обясня. - Сара,
хората ме чакат. Не мога просто да...
Моля те! Просто го направи! Ще се срещнем в църквата.
Съжалявам! Моя е грешката!
Сара? - Влизай.
Ето филма. - Благодаря.
Обиколих двама магазина. - Точно това е!
По романа на Чарлз Уеб. - Трябва да...
Гледал си го нали? - Да.
Дори няколко пъти. - Дали тук има телевизор? Има, нали?
Сара... - Всички винаги са казвали,
че този филм е по истински случай от Пасадена.
Някой в града, някое семейство
е самото семейство Робинсън. Това е моето семейство, Джеф.
Ние сме сем. Робинсън. - Чуваш ли се?
Чарли Уеб е познавал майка ми, бил е приятел с Бо Бъроуз,
с когото най-вероятно тя е заминала. - Бо Бъроуз?
Да. Героят на Дъстин Хофман се казва Бенджамин Брадек.
Бенджамин Брадек! Бо Бъроуз! Схващаш ли?
Бенджамин Брадек. Бо Бъроуз.
Схванах. - Майка ми е заминала с този мъж,
забременяла е и се е върнала за да се омъжи за баща ми.
Може би е забременяла. - Дали го е обичала?
Ако го е обичала, защо се е върнала?
И защо никой нищо не ми е казал за това?!
Такива неща трябва най-вече да се крият от децата...
За какво, по дяволите, си говорите тук?!
Сватбата ще започне всеки момент. - Не ми каза истината, нали?
Ти си г-жа Робинсън.
Джеф, иди да си играеш с пишката си.
Вярно ли е?
Мама е харесвала Бо Бъроуз. Ти си го прелъстила
и тя е заминала с него седмица преди сватбата.
Права ли съм? - Не хващай вяра на филмите.
Това "да" ли значеше? - Да.
Винаги съм смятал, че г-жа Робинсън е най-интересният персонаж
във филма. Наистина ли така го прелъстихте?
Наистина ли така стана? - Млъкни.
Събрали сме се днес в Божието присъствие
заедно с всички роднини и приятели
за да станем свидетели на бракосъчетанието
между Ани и Скот.
Духовният и физическият съюз между съпруг и съпруга
е установен от Бога
още от създаването на света.
Съюзът е благословен с щастие
и просперитет.
Отговорността в него е голяма.
Любовта...
Искам номера на Бо Бъроуз от Пасадена.
Това място ми харесва. Можем да се пренесем тук.
Бо Бъроуз. Пише се със "з". - Боже!
Това място ме привлича с тайните си.
Ще проверите ли в регистъра на Лос Анджелис, моля?
Ще те чакам в колата.
Добре. Благодаря.
Ето те и теб. - Скот ще ме води в "Бранч клъб"
и дойдох да се сбогуваме.
Мама имаше много меки ръце.
Да. Беше много красива.
Такава беше.
Наистина беше красива.
Не мога да повярвам, че се омъжих!
Аз също не мога да повярвам, че се омъжи. Наистина не мога.
Много странно. Днес се събудих, погледнах Скот
и се почувствах на мястото на друг човек.
Как се почувства?
Осъзнах, че вече съм г-жа Еди коля си.
Не е ли страхотно? - Скъпа!
Идвам след малко! Обичам те! - И аз те обичам.
Чао. - Чао. Омъжена съм!
Грижите за скъп кон също са скъпи.
Освен това са нужни 3 години за да стане достатъчно бръз.
В днешно време човек може да купи добре обучен кон
и още на следващия ден да скъса задниците на конкурентите.
Харесвам начина ти на мислене. Не го изпусках. Бива си го.
Добре ли си? Много си тиха.
Добре съм. Просто съм уморена. Уикендът беше дълъг.
Уикендът беше страхотен. - Да.
Безпроблемен полет. - Такъв ще бъде.
Обади ми се от Ню Йорк. - Непременно. Чао, татко.
Може ли пак телефона ти? - Разбра ли нещо?
Абсолютно нищо. Искам пак да пробвам.
Казвам се Сара Хатинджър и съм дъщеря на ваша ученичка.
Здравейте. Търся адрес или телефонен номер
на ученик от випуск 59-та.
Бо Бъроуз.
Довечера ще говори на някаква конференция в Сан Франциско.
Невероятна си. Как разбра?
От работата му ми казаха. - Гениално.
Мислиш да отидеш при него и директно да го попиташ?
Може да вляза и да му кажа, "Здравей, татко". Ако се обърне...
Не става. - Луда ли съм за да го направя?
Малко. Искаш ли да дойда? - Не можеш. Имаш оперативка.
Вярваш или не, оперативките се провеждат
и без моето присъствие. - Не. Виж,
ако ще го направя, трябва да го направа сама.
Не съм ти казвал, но има филм и за моето семейство.
Наистина. Казва се "Титаник". Малко са променили нещата.
При нас не е потъвал кораб, но веднъж позирах чисто гол.
Вземи това. Използвай го за Сан Франциско.
Сигурна ли си, че не искаш да дойда?
Благодаря ти.
Намери го. Престани да бъдеш объркана.
Запомни, че не ме интересува какво ти е моминското име.
До скоро.
Джеф, телефонът ти!
Здравейте, г-н Бъроуз.
Мисля, че може да сте баща ми.
Днес често слушаме за революция.
Идващата информационна революция.
Идващата интернет-революция.
Чегевара е смятал, че...
революцията е обръщане на сърцето.
Революцията е...
Извинете. Тази конференция е за регистрирани участници
и за репортери. - Аз съм репортер.
Както знаете, той е бил лекар.
Когато един учен се изразява така
хората се питаме какво точно е имал в предвид.
Биографията на Че дава отговор на този въпрос.
Аз си имам собствена теория. Мисля, че е говорел за нещо, което е видял
може би много пъти през живота си.
Мистерията на възстановяването.
Онзи момент, когато пациентът решава че независимо от всичко ще живее,
ще преодолее страданието
и ще се възстанови.
За Че това е било цяла революция.
Превръщане на немислимото в реалност.
Дами и господа, интернет революцията
не идва.
Тя вече дойде.
... Така може по-широко да рекламираме омарите.
С тази технология можем да съчетаваме фирмените дейности.
Казвам ви, тази мрежа ще промени света.
"Крайтек" е поредната компания за милиони, която сте създал
и продал само за 10 години. Трудно се задържате на едно място?
Има две гледни точки.
Хората смятат, че съм мениджър от типа "ден за ден".
Че повече се вълнувам от целите и действията.
Втората гледна точка е...
Какъв беше въпросът?
Какво следва?
Г-це Хатинджър, как са нещата в Ню Йорк?
Радвам се, когато има репортери от този град. Имате ли въпроси?
Все още не. - Бо, трябваш ми за малко.
Може ли да почака? - Боя се, че не.
Моля да ме извините. Г-це Хетинджър.
Това е нещо огромно. Това е прототипен двигател,
който ще разбие конкуренцията.
Говорих с Кен Патърсън по въпроса. Повярвай ми, едва издържах.
И? - Ще продаде 30% от компанията
за 100 милиона. Болдън и Хофтън само чакат
да разберат дали си съгласен. - Г-це Хетинджър?
Извинете. Когато се освободите мога ли да поговоря с вас?
Разбира се. Не проявявам интерес, Роджър.
С какво мога да ви помогна?
Бих искал да ви задам един въпрос.
Бо, печалбата ще е 2 милиарда след 18 месеца.
Г-це, това е моят приятел Роджър. Той беше участник в този разговор,
който завърши.
Роджър, без мен.
Добре. Извинете.
Още едно, сър? - Да. Благодаря.
Говорим официално или неофициално?
Неофициално. Не съм тук по професионална линия.
Хубаво. - Не!
Виждате ли...
майка ми беше Джослин Ришуо.
Ти си дъщерята на Джоси!
Да.
Ти...
Боже!
Много съжалявам за майка ти.
Сигурно си била...
много малка.
Да. Бях на 9.
Тя беше добра жена.
Значи си журналистка?
В известен смисъл.
Наистина имам въпроси, които бих искала да ви задам.
Относно? - Относно случилото се тогава.
За връзката ми с майка ти?
И за връзката ти с баба ми.
Също така знам и за книгата
и за филма.
Скоро трябва ли да ходиш някъде?
Прочела си книгата?
Гледала си филма?
Нещата станаха горе долу така.
Все пак, и в двете произведения има известна доза авторска намеса.
Не завърших колежа.
Предполагам, че "Неудачникът" нямаше да е подходящо заглавие.
Очевидно е, че накрая не избягах с майка ти.
Чантата ти звъни.
Нещо против да... - Не.
Ало. Здравей. Телефонът ти остана у мен.
Веднага го разбрах, когато си набрах номера и ти вдигна.
Току що кацнах. Къде си?
В момента съм с него.
Ако ти трябва телефонът ми
мисля, че е на зарядното в апартамента ми.
Не знам дали... - Момент. В момента си с него?
Да. - Попита ли го?
Все още не. Още не съм готова да го попитам.
Защо? Не се страхувай. Всичко ще бъде наред.
Обади ми се щом разбереш истината. - Добре.
Чао.
Извини ме за това.
Спал ли си с майка ми?
Когато сте били в Мексико една седмица преди сватбата?
Да.
Беше ли с презерватив?
Какво?
Какво общо има...
Не...
Родена съм на 3-ти март 1964. Появила съм се
точно 9 месеца след сватбата на родителите ми.
Станало е нещо като състезание
между теб и баща ми. Не приличам на него,
не ходя на риба като него, не карам кола като него.
Мисля, че може би... - Сара, съжалявам,
но това никога не ми е идвало на ум. Не би ли могла
да премислиш нещата? - Възможно е.
Дори да си бил с презерватив. - Не, не е.
Напротив. Кондомите се пукат. - Не е възможно.
Може да се изхлузи и... - Сара, невъзможно е
да имам деца.
Стерилен ли си? - Страхотна реч, Бо.
Да.
Може би не си бил преди 30 години.
Преди 39, за да бъдем точни.
От къде си толкова сигурен?
Претърпях травма на тестисите.
Какво? - Когато бях първа година
участвах в отбора по футбол. Играехме градски финал.
Бях защитник. Един от противниците ни тичаше към мен.
Излязох за да му отнема топката,
шутирайки кракът му се обърна и...
Нека просто кажем, че...
изрита грешната топка.
Какво? Травма на...
тестисите.
Това те е направило стерилен.
Боя се, че да.
Сара, съжалявам.
Невъзможно е да съм твой баща.
Добре.
Благодаря ти.
Беше ми приятно да се запознаем, г-н Бъроуз.
На мен също, г-це Хатинджър.
Довиждане.
Травма на тестисите...
Добре ли си? - Да.
Добре съм.
Вече всичко ми е ясно.
Дойдох тук за да търся отговори и ги получих.
Нямам абсолютно нищо общо със семейството ми.
Но все пак те са ми семейство, което е страхотно!
Това е хубаво.
Майка ми е избягала в Мексико седмица преди да се омъжи.
Все пак се е омъжила за избраника си.
Това в бил изборът й.
Хубаво.
Сега трябва да се справя с факта, че кариерата ми
отива в задънена улица.
Един страхотен мъж иска да се ожени за мен
и аз на теория също искам да се омъжа за него.
Да.
Всичко е наред.
Всичко е страхотно.
Боже! Този град е невероятен.
Нали?
Сара...
- Много съжалявам!
Не! Няма проблем.
Всичко е наред. - Много съжалявам! Не исках да...
Дори не те познавам!
Всичко ще бъде наред.
Боже! - Хайде.
Нека те развеселя, става ли?
Това истински слонски мозък ли е?
Да, в интерес на истината.
Виждаш ли тези резки? - Да.
Нали има поговорка, че слоновете никога не забравят?
Да. - Така е. Мозъкът им пази всичко.
Умен слон. - Чакай!
Сара, имам идея. Ще дойдеш ли с мен? - Да.
Още малко. - Добре.
Не си първият човек, който
се притеснява за бъдещето.
Повечето поети са умрели от това притеснение.
Ти какво направи с живота си?
Спах с много жени.
Слушах ужасна музика, взимаш големи количества наркотици.
Бях нещо като жиголо.
Баба се е възползвала.
Някой ми каза две необикновени думи.
"Бъди сега".
От тогава се притеснявам само за моментната ми вселена,
което в момента се състои от теб, мен
и тишината от онзи джубокс.
Познаваш ли го?
Не съм сигурен, че някой наистина го познава.
Той е много потаен.
Къде отиваме?
Може ли да те питам нещо?
Какво стана онзи уикенд с мама?
Пропусни интимните детайли, но какво стана онзи уикенд в Карбоу?
Родителите ми имаха къща там.
Там прекарвах летата си. Един ден Джослин...
Един ден се появи майка ти.
Имаше нещо между нас още от гимназията.
Онези три дни всичко, което правехме беше да плуваме,
да се смеем. Научих я да кара сърф.
Една сутрин се събудих
и нея я нямаше.
Върнала се е да се омъжи за баща ти.
Въобще не знаех, че е била сгодена.
Трите дни с нея бяха най-щастливите дни в живота ми.
До колкото си спомням, тогава се чувствах наистина...
спокоен.
Защо се е върнала според теб?
Търсила е сигурност. Не знам. Не ми каза.
Виждам много от нея в теб.
Тя беше много красива жена.
Също като теб.
Трябва да пишкам.
Какво?!
Извинявай.
Ами...
Съжалявам.
Не мога да повярвам, че го направих.
Не исках. Просто...
Добро утро.
- Отлична рецепта срещу махмурлук.
5 минути стоиш така, после тичаш две мили и после плувах две мили.
По-добро е от кафето и аспирина. Искаш ли да опиташ?
Искаш кафе и аспирин?
Благодаря. - Пак заповядай.
Хубаво кафе.
Благодаря. - Пак заповядай.
Къде сме?
Намираме се в "Атлин Бейз".
Това е в южната част на града.
Сан Франциско.
Да ти донеса ли още нещо? - Не.
Препечени филийки? Сок? Лекар?
Мисля, че трябва да тръгвам.
Беше ми приятно да се запознаем, г-н Бъроуз.
На мен също, г-це Хатинджър.
Чао.
Не дойдох с кола, нали?
Не.
Би ли ме закарал? - Разбира се,
но нека първо си изпия чая.
Трябва да ти кажа нещо.
Това, което ми каза вчера за работата си, за онзи мъж...
предполага, че няма към какво да бързаш да се върнеш.
Не бих казала, че
нещата стоят точно така. - Разбирам, че е трудно
да си простиш заради вчера.
Вчерашната вечер беше...
беше невероятна за мен.
Опитвам се да...
Сара, опитвам се да ти кажа, че
подозирам, че много те харесвам.
Бих искал да останеш
ако мислиш, че можеш.
Да остана? - В смисъл да не си тръгваш.
Май идеята не ти харесва.
Просто...
Мислех, че отиваме да ядем. - Така е.
Добро утро, г-н Бъроуз. - Добро утро.
Ще прескочим до една съседна държава и ще се върнем.
Въобще имам ли избор?
Какво мислиш? - Мисля че ще се чувствам в по-добре
ако онзи човек седне на моето място тук.
Мислиш, че съм твърде стар за теб? - Не.
Така ли?
Спал си с майка ми и с баба ми.
На къде биеш? - Ами...
Просто...
Това не е нормално.
Може би си твърде стар за мен.
Очевидно е, че в момента съм много объркана.
Миналата нощ беше... не знам...
Моментно желания. Явно всяка жена от семейството ми трябва да спи с теб.
Не знам дали трябва,
но определено го направиха.
Офиса на Бо Бъроуз. - Здравейте. Отново е Джеф Дейли.
Извинете, с кого говоря?
С Кендъс. - Здравейте, Кендъс. Вижте,
можете ли да ми кажете къде е Бо? Спешно ми трябва.
Съжалявам. Не мога да ви дам такава информация.
Знам. Казахте ми го и преди,
но случаят е спешен. Търся годеницата си.
Сара Хетинджър. Тя трябва да е с него.
Не сме се чували от няколко дни и започвам да се притеснявам.
Бо, трябва да се върна.
Аз също.
Трябва да ходя на един бал. - Бал?
Хората още ли ходят по балове? - Някои все още ходят.
Това е най-голямото благотворително събитие на годината.
Защо не дойдеш с мен?
Не. Не мога.
Не мога. Съжалявам. - Защо?
Трябва да се връщам на работа. Хората не могат да умират
анонимно докато аз танцувам на някакъв лъскав бал.
Добре. Нека ти направя предложение.
Ще дойдеш ли с мен тази вечер?
След партито ще те закарам със самолета у вас.
Наистина. И без това трябва да съм на Източния бряг.
Преспокойно мога да те оставя.
Утре сутрин ще си вкъщи.
Боже! - Знам, че това ти звучи налудничаво
но животът трябва да е малко луд. Иначе е просто...
поредица от петъци. Ще бъдем още малко време заедно.
Много си красива. - Благодаря.
Кой друг?
Добре.
Виждаш ли онзи човек ето там?
Този, който говори с жената с гръб на щангистка?
Да. Той притежава половината Сан Франциско, а онзи до него
притежава другата половина.
Ами онзи с прическа тим "Джордж Хамилтън"?
Това е Джордж Хамилтън
Стига, бе!
Няма да ме заведеш.
Вече не ходя на кино. Всичко е само специални ефекти
и посредствена актьорска игра. - Знам.
Преди правеха филми за истински неща за истински хора.
Вече не е така. - "Чайнатаум" беше страхотен.
Да! - Невероятен филм.
Обичам този филм. Не разбрах абсолютно нищо от действието,
но го обичам. Наистина!
Ами "Буч Касиди и хлапето"?
Харесвате ли го?
Там играе Катрин Рос. Бях влюбен в нея.
Искаш да говорим за Катрин Рос?
Ами "Висшистът"?
Там беше неотразима.
Нека ви кажа нещо за "Висшистът", което много малко хора знаят.
Това беше първият филм на Ричард Драйфус.
Имаше само една реплика. "Да донеса ли чашите? "
"Ще донеса чашите. " - Наистина!
Каза го на Норби Фел, който после стана екшън герой.
Сетих се!
Бо, нашият човек е тук. Ще поговориш ли с него?
Ще отнеме точно 3 минути. - Помниш ли Сара Хатинджър?
Да. Здравей. - Наистина не проявявам интерес.
Само 3 минути. 49%
за 75 милиона.
Така ще контролираме компанията. - Сделката е страхотна.
Ще видим. - Върви.
Ще се върна след малко. - Няма проблем.
Какво става?
Здравей.
Първа вечер в Казабланка?
Да. - Хубаво.
Това ли ти е естественият цвят на косата?
Какво? - Не. Хубав е.
Коста ти е лъскава и обемен. Може да станеш модел на шампоани.
Благодаря. - Пак заповядай.
Искаш ли да правим секс? - Моля?
Шегувам се.
Търся баща ми. Това трябва да е неговата маса,
но не го виждам наоколо.
Ако дойде предай му моля те, че Блейк го търси.
Кой е баща ти?
Бо Бъроуз.
Какво? Момент...
Какво каза?
Бо ти е...
Ти си му... - Пелтечиш.
Мислех, че няма деца.
Има едно. Хей, ти със шампанското!
Добре.
Това, че не е стерилен
не значи че съм правила секс с баща ми...
Боже!
Мили боже! - Скъпа.
Ухапа ли те нещо?
Какво беше това преди малко?
Добре ли си?
Татко! - Блейк.
Добре дошъл. Мислех, че ще се прибереш другата седмица.
Знам, но реших да се върна днес.
Сара, това е Блейк. Той е... - Той ти е син.
Да. Беше в Африка. - Бях в Азия, татко.
Правилно.
Трябва да поговорим. - Знам.
На саме. - Знам.
Трябва да поговорим на саме веднага. - Добре.
Травма на тестисите?!
Ела.
Имаш дете. Син. Ти си болен!
Филмът би трябвало да се казва "Лъжецът".
Успокой се. Има много просто обяснение.
Осиновен ли е?
Не. - Значи си болен мъж, както и аз.
Направихме нещо отвратително! - Блейк не е мой биологичен син.
Боже! Ще трябва да ходя на терапия.
Какво каза преди малко? - Блейк не е мой биологичен син,
но не е осиновен.
Първата ми жена Синтия много искаше да има деца.
Аз не бях физически способен и за това използвахме алтернативен метод.
Донор. - Донор?
Технически Блейк не е мой син, но решихме да не му казваме
и ще се радвам ако и ти си замълчиш.
Разбира се, че ще си замълча.
Все още си стерилен, нали?
Не. Излъгах те. Измислих тази история
за да правя секс с дъщеря си.
Що за човек ме мислиш?!
Добре, де!
Съжалявам.
Съжалявам, че те нарекох болен човек. Не си такъв.
Ти си много приятен човек.
Благодаря.
И си много очарователен.
И щедър.
И умен.
И завършен.
И си добър пилот.
И си много красив.
Извинението се приема.
Надявам се, че това не е баща ти.
Джеф, какво правиш тук?
Не знам. Помислих, че ти се е случило нещо, но очевидно
нещо се е случило на мен.
Джеф, чакай.
Джеф! Моля те, почакай! - Какво?
Това не беше...
Аз не го целунах. Той ме целуна. - Спа ли с него?
Не исках да стане така. Знам...
Бях много пияна. Преспах с него и нямам извинение,
но моля те! Обичам те! - Не!
Не го казвай.
Не знам какво стана Сара, но очевидно
годежът между нас
не значи абсолютно нищо за теб.
Джеф, много ме е страх.
Уморих се от страховете ти.
Джеф, изслушай ме, моля те.
Какво? - Знам, че в момента ме мразиш.
Знам, че това е лудост. Бях обладана от същността си,
която се страхува и непрекъснато се издънва!
С теб сме родени един за друг. Само с теб мога да бъда себе си.
Не знам какво бих правила без теб.
Тогава се омъжи за мен, Сара. Веднага.
Грешен отговор.
Сара! - Намерих Бо Бъроуз.
Не знаех къде другаде да отида.
Влизай. Ще сложа чайника с бърбън.
Просто стоях там и оставих Джеф да си тръгне.
Защо? Защо не можах да му кажа "да"?!
Бабо, какво ми има? - Нищо ти няма
и не ме наричай "бабо". - Тотална каша съм!
Не си каша, а човешко същество.
Направила си грешка. Хората правим грешки.
Понякога животът е просто... Бо Бъроуз!
Какво си мислеше, по дяволите?! - Какво?
Ти какво си мислеше? - Тогава не мислех.
И аз не мислех. - А той какво си мислеше?
Знаем какво си е мислел.
Вината не е негова. - Вината винаги е негова!
Той е просто едно надървено копеле.
Боже, бабо! Аз съм такава. - Не говори така!
Защо не? Това е самата истина. Пак ще го кажа.
Аз съм виновна! - Не е вярно.
Ало. - Той стоеше точно пред мен!
И какво направих? Стоях и го гледах!
Катрин, имам нужда от помощ. Ани изпадна в истерия.
Ани? Защо? - Претърпя прекомерно вълнение.
И знаеш ли защо? - Не. Защо?
Какво? На мен ли говориш? - Не. Говоря на Сара.
Защото аз съм дъщеря на майка ми!
Сара е при теб? - Сара ли е там?
Сара е тук. - Тя не беше щастлива.
Майка ти беше щастлива.
Не беше щастлива! Разбрала е, че е бременна и е пожертвала любовта
за да се върне и да роди мен! - Той не беше любовта на живота й!
Вината е моя! - Иска да говоря със Сара!
Ани иска да говори със Сара. - Вината не е твоя!
Напротив! Моя е! - Не е!
Моя е. Откраднала съм щастието на майка ми.
Катрин! - Не е вярно!
Вярно е! - Катрин!
Семейството ни се побърка!
Искам да видя Сара! - Тя иска да види Сара.
Ани иска да види Сара. - Така ли?
Скъпа, може би баба ти... - Иска да говоря със Сара!
Иска да говори със Сара! - Иска да говори със Сара!
Иска да говори с мен?
Тя добре ли е? - Горе е.
Правя любимата й супа със сухар. Ти искаш ли?
Не. Няма нужда. - Мислех, че е в Ню Йорк.
Скарала се е с Джеф и не се е качила на самолета.
Преди 2 дни мислех, че имам две щастливи дъщери.
Нещата никога не са такива каквито изглеждат с жените в това семейство.
Ани,
аз съм.
Ани...
Колко добре познаваше мама?
Какво?
Почти не си я спомням.
Била съм на 4.
Щастлива ли беше?
Не знам. - Изглежда много щастлива
на снимките.
Починала е толкова млада!
Ако е била щастлива сигурно и ние трябва да сме щастливи.
Скъпа, какво стана на онзи самолет?
Не можех да дишам.
Пътувахме към Мексико за медения месец и...
Просто не можех да спра да мисля...
че си съсипвам живота.
Омъжих се за човек, с когото обичам да играя тенис и само толкова.
Тогава вече не можех да дишам.
Знам как се чувстваш, Ани.
Ани нека те попитам нещо.
Когато със Скот играете тенис
забавлявате ли се?
Да.
А когато излизате на вечеря?
Да.
А когато гледате телевизия?
Харесваме шоуто на Нани. - То е много смешно.
Понякога си мисля, че е по-важно
с кого сме и какво правим.
Искам да се омъжа за някой, който ще ми бъде най-добър приятел.
Джеф приятел ли ти е?
Да.
Тотална каша съм!
Аз съм най-обърканият човек в целия свят.
Дори не си най-обърканият човек в тази стая.
Така ли? Прекарах първата вечер от медения си месец
на летището в Хюстан в тотална депресия.
Така ли?
А спа ли с мъжа, който е спал с мама и с баба Катрин?
Какво?
Преспала си с татко?! Татко е спал с баба Катрин?!
Гадост! - Не! Не съм толкова извратена.
Добре. Започни от началото.
Разкажи ми всичко. - Не!
"Зенакс"-ът е за другата ми внучка.
В момента говорим за Сара.
Тази от Ню Йорк. Скъсала е с приятеля си.
Има нужда от нещо силно!
Добре. Ще изчакам. Ето. Чакаш.
Шибано копеле.
Боже!
Здравей, Катрин.
Изглеждаш здрава.
Гледай да не си насереш обувките. - Г-жо опитвате се да ме прелъстите?
Първият път не се представи добре.
Как смееш?! Сара? Не можа да спреш само с Джослин!
Едва не съсипа живота на дъщеря ми!
Момент, Катрин.
Съсипал съм й живота...
В кой филм живееш в момента, Катрин?
Не преследвах Джослин. Не я поканих в Карбоу.
Не преследвах и внучката ти. Мисля, че дойде в Сан Франциско
съвсем сама за да ме търси. И двамата знаме,
че определено не преследвах и теб.
Леле! - Знам.
Защо до сега не сме си говори така?
Не знам. Винаги съм искала.
Аз също.
Обичам те, Ани. - И аз те обичам.
Боже! Това е той. - Какво?
Кой? - Самият той!
Спри. Не става дума за Сара и за Джослин, нали?
Става дума за теб.
Прав си, по дяволите. Ти ме заряза.
Заряза ме за по-новата версия. Знаеш ли колко стара се почувствах?!
Вече осъзнавам, че съм с 30 години по-млада
отколкото теб в момента. - Не го направих с такъв мотив.
Всеки има нужда от някой в живота си,
който да му каже кога младостта е свършила.
Ето я. Твой ред е.
Добре ли си? - Добре е.
А дали се радвам да ме види?
Бо, не трябваше да идваш тук.
Защо не? Бил е навсякъде другаде.
Какво става тук? Пикник? - Ърл...
Това е Бо Бъроуз. Беше съученик на Джослин.
Да. Познавам го. Бо Бъроуз.
Така и не ти простих. Не! Този мъж още е в кошмарите ми.
Градският футболен финал.
Преодолях защитниците и тичах за да отбележа победния гол.
И изведнъж този маниак...
Това си бил ти? - Разби ми сърцето.
Но признавам, бори се като лъв.
Пострада в онзи мач, нали? - Да.
Защо стоим тук? Бо, искаш ли да влезеш?
Не. Просто се отбих за малко.
Сара, може ли да поговорим в колата?
Беше ми приятно да се видим, Катрин. - Да. За мен винаги е удоволствие.
Ърл. Боже! - Още имаш рефлекс.
Защо дойде тук, Бо?
Онази вечер си тръгна без да се сбогуваме.
Знам. Съжалявам. - Не съм дошъл за извинения.
Очевидно животът ти е по-сложен отколкото ми го описа.
Не знам какво става с връзката ти, Сара
и няма да те питам. Дохдой тук, защото исках да ти кажа нещо.
Когато ти си тръгна онази вечер,
гледах те и...
това ми напомни за сцена отпреди 30 години.
Не ти казах истината. Бях буден, когато майка ти си тръгна.
Гледах как потегли...
с лъскавата си кола.
Мисля, че плачеше.
Не и майка ми, Бо.
Знаеш ли какво осъзнах, когато дойдох тук?
Бил си по-възрастен от нея, когато е починала.
Нямаш представа колко странно е това усещане.
Прекарах много време от живота си
в търсена на същността си.
Не осъзнавах, че съм се опитвала да разбера коя е била тя.
Това е все едно да преследваш призрак.
Може бе и двамата преследваме призраци.
Няма да кажеш, че това е началото на красиво приятелство, нали?
Грешен филм.
Беше ми приятно да се запознаем, г-н Бъроуз.
На мен също, г-це Хетинджър.
Сбогом.
Хайде, деца! Ще изпуснете самолета. - Идваме!
Скъпи, взе ли бинокъла?
Сигурно ще има маймуни. - Бинокълът е при обувките ти.
Ще си прекарате чудесно.
Само не забравяй да дишаш.
Добре. Ти също. - Ти си голяма късметлийка.
Повечето хора чакат поне 10 години за втори меден месец.
Няма ли да дойдеш с нас? - Не. Ще остана тук.
Не се тревожи. Много бързо ще си намериш друг мъж за чукане.
Благодаря, бабо.
Мислиш ли, че Скот и Ани ще стигнат до Белиз този път?
Горещо се надявам.
Какво ще правим с теб?
Татко, може ли да те питам нещо?
Преди с мама да се ожените
помниш ли дали мама...
е отсъствала за няколко дни?
Говориш за пътуването й до Мексико?
Да. - С Бо Бъроуз?
Да.
Знаел си за това, татко?
Защо не каза нещо?
Защо? Майка ти беше моя, а не негова.
Тя каза ли ти защо се е върнала?
Защото ме обичаше.
Каза, че това с Бо било просто едно приключение.
Знаела, че иска да изживее живота си с мен.
Извини ми се. Искаше да ми кажа какво се е случило,
но аз не исках да знам.
Просто се радвах, че се беше върнала.
Ела.
Може би не би искала да знаеш такива неща за родителите си,
но нощта, в която тя се върна
беше нощта, в която те заченахме.
За наш късмет се оженихме на следващата седмица.
Татко все още не разбирам
защо сме толкова различни.
Не обичам тенис.
Карам като някаква луда,
а ти караш толкова бавно!
Скъпа, карам бавно, защото ти си в колата с мен.
Татко...
Закарай ме на летището.
Този път ще се качиш ли на самолета? - Обещавам.
Хайде.
Ако затвориш вратата ще те разбера, но се надавам да не я затвориш.
Знам, че каквото и да кажа
няма да... - Тогава не се опитвай.
Не съм ти го казвал, но като дете преживях катастрофа.
Бях на 10 и...
си размазах главата в таблото.
Имах рана от тук до тук. 17 шефа.
Тогава не предполагах, че някога ще изпитам по-голяма болка
но изпитах.
Не значеше нищо.
За мен значеше нещо.
Думите значат нещо за мен. Сгодяването
значи нещо за мен!
Не означава, че може би ще се оженя.
Не означава, че ще се колебая, че няма да съм сигурен
и определено не значи, че ще се оглеждам за някого,
когото харесвам повече!
Означава, че съм се влюбил в човека,
с когото искам да прекарам остатъка от живота си!
Означава, че искам да се оженя за него!
Искам да се омъжа за теб.
Ще се омъжа за теб другия месец, тази седмица.
Ще изляза от този апартамент сега и ще се омъжа за теб.
Не става така, ясно?
Не можеш просто да дойдеш тук
и да ми кажеш, че не можеш да живееш без мен. Какво да ти кажа?!
Искаш да ти кажа, че няма проблем?
Не мога да ти го кажа!
Не искам да го казваш.
Обичам те.
Не дойдох тук за да ти кажа, че не мога да живея без теб.
Мога да живея без теб...
но не искам.
Имам едно условие.
Ако имаме дъщеря Бо Бъроуз ще бъде поне на 1000 мили от нея.
Той приключи с мен.
На 19-ти януари в град Ню Йорк
този мъж и тази жена спаха заедно.
Спаха заедно и следващата вечер, и следващата...
и на следващата.
Тайминг: FrOzOnE